ČAROVNIK IZ OZA
Skoraj 40 let je ta zgodba zvesto služila
mladim po srcu.
Čas je bil pred njenim sporočilom nemočen.
Tistim od vas, ki ste ji bili zvesti
in mladim po srcu, posvečamo ta film.
Ni še je tukaj, Toto.
Ali te je poškodovala?
Poskusila je, a ne?
Greva! Bova povedala stricu Henryu in teti Emi.
Teta Ema!
Poglej, kaj je gospodična Gulch napravila Totu.
Dorothy, prosim! Poskušava šteti.
- Ampak, ona ga je udarila. - Ne moti naju sedaj.
Inkubator se je pokvaril. Ne piše nam se dobro.
Oh, drago bitje!
Tota je udarila po glavi,
ker vsak dan preganja njeno staro mačko.
...sedemdeset. Dorothy, prosim!
Tega ne dela vsak dan, ampak samo enkrat tedensko.
Saj ga tudi ne bi mogla ujeti. In zdaj ga bo.
Dorothy, delo imamo!
Oh, v redu.
- Ali gre? - Počasi.
Av! Stisnil si mi prst!
Kaj pa ga vtikuješ tam, kjer ni treba!?
- Evo ga. - Točno na moj prst!
Raje tja kot na glavo.
Kaj naj delam, Zeke? Samo zato, ker Toto preganja mačko gospodične Gulch....
Poslušaj, srce, delo imam.
Ne uporabljaš glave. Človek bi pomislil, da nimaš možganov.
Imam!
Potem pa to uporabljaj!
Izogibaj se hiše gospodične Gulch.
Toto tako ne bo mogel v njen vrt in imaš problem rešen.
Sploh me ne poslušaš, Hank!
Saj nimaš glave iz slame, veš.
Vstopite, dokler iz vas nisem naredil hranilnik iz prašička!
Poslušaj me.
Zakaj dopuščaš, da te ta stara gnjavi?
Ne rabiš se je bat. Pokaži malo poguma.
Saj se je ne bojim.
Naslednjič, ko bo zakričala na tebe, ji pristopi in pljuni na njo.
Jaz bi to napravil.
Zeke! Na pomoč! Potegni me od tod!
Na pomoč!
- Je vse v redu, Dorothy? - Je.
Padla sem in Zeke...
Zeke! Pa ti si se prestrašil prav tako kot jaz.
Kaj te je preplašil navaden pujsek??
Poglej se.
Kakšno brbljanje pa je to?
Poznam tri lenuhe, ki bodo ostali brez dela.
Dorothy je....
Videla sem, kaj si naredil s to napravo, Hickory.
- Nazaj na delo! - V redu.
Nekega dne mi bodo postavili spomenik....
Pa saj ne moreš za njega že zdaj pozirati!
Ne morete delati s praznim trebuhom. Vzemite si.
- Gospa Gale! - Ravno zdaj sem jih spekla.
Dorothy se je spotaknila....
Njej ni mesto v svinjaku!
Nahrani te svinje, preden postanejo slabokrvne!
Ali veš, kaj je dejala gospodična Gulch, da bo napravila Totu?
- Dejala je, da bo... - Nehaj si izmišljati.
Vedno nekaj fantaziraš. Danes nam pomagaj
in pojdi nekam, kjer ne boš nikomur v napoto.
Kjer ne bom nikomur v napoto.
Ali obstaja takšen kraj, Toto?
Zagotovo obstaja.
Do tja ne moreš priti niti s čolnom, niti z ladjo.
Ta kraj je daleč, daleč.
Nad mesecem
za dežjem.
Tam nekje, daleč za mavrico,
daleč, daleč,
je ta oddaljena dežela.
Uspavanka,
tam nekje, daleč za mavrico,
je modro nebo
Sanje, ki si jih drzneš sanjati,
se tam uresničijo.
Nekega dne bom želel med zvezde
in se zbudil tam, kjer ni oblakov,
težave pa se stopijo kot dež
nad vrhovi dimnikov.
Tam me boš
našel.
Nekje, tam čez mavrico,
letijo ptice,
letijo ptice čez mavrico.
Zakaj, oh,
zakaj ne morem tudi jaz?
Če srečne ptice letijo
nad mavrico,
zakaj, oh,
zakaj ne morem tudi jaz?
Gospod Gale.
Dober dan, gospodična Gulch.
Želim govoriti z vami o Dorothy.
- Kaj je naredila? - Naredila?
Čisto otrpla sem od ugriza!
- Ugriznila vas je? - Ne ona, njen pes.
Ugriznila je svojega psa?
Ne!
Ta pes je prava pošast. Poskrbela bom, da ga bodo uspavali.
Da ga uspavajo? Tota?
Ne morete! Ne smete!
Teta Ema! Stric Henry! Menda ji ne bosta dopustila?
Seveda ne bova.
Kajne, Ema?
Prosim te, teta Ema!
Toto ni nič hotel, ni vedel, da dela kaj narobe.
Mene kaznujte. Pošljite me v posteljo brez večerje.
Če mi ne predate tega psa, vas bom tožila zaradi odškodnine!
Zakon je na moji strani.
Kaj pa, če ga da na vrvico? On je dober pes.
- Dober je za dobre. - O tem bo odločil šerif.
Imam nalog da ga odvedem. Razen, če ne želite ravnati protizakonito.
Ne moremo ravnati proti zakonu. Bojim se, da mora Toto oditi.
Postali ste razumni.
Dala ga bom v to škatlo, da me ne ugrizne.
Ne dovolim!
Odidite!
Sama vas bom ugriznila!
Stara hudobna čarovnica! Teta Ema, stric Henry! Ne dopustite, da odpelje Tota.
Imam nalog, da ga odpeljem!
Daj ga v košaro, Henry.
- Kakšna predrznost! - Ne, stric Henry!
Toto!
Almira Gulch, če že posedujete pol okrožja,
še ne posedujete vseh nas!
Že 23 let vam želim povedati, kaj zares mislim o vas
in sedaj,
kot kristjanka, tega ne morem povedati.
Najljubši Toto!
Vrnil si se mi!
Tako sem srečna!
Hitro se bo vrnila po tebe.
Morava pobegniti!
PROFESOR ČUDODELNIK
CENJEN MED KRONANIMI GLAVAMI V EVROPI
PRETEKLOST, SEDANJOST IN PRIHODNOST V KRISTALNI KROGLI
Glej, glej! lmamo goste, a ne?
Kdo ste vi?
Ne, ne povejte mi.
Vi ste....
Potujete preoblečeni.
Ne, to ni res.
Greste na obisk.
Ne, tudi to ni.
Vi bežite.
Kako ste ugotovili?
Profesor Čudodelnik ne uganjuje, on ve!
Zakaj bežite?
Ne, ne. Ne povejte mi!
Doma vas ne razumejo. Ne cenijo vas.
Želite videti velika mesta, velike planine, velike oceane.
Neverjetno! Kot da mi berete misli!
Toto, to se ne spodobi! Nisva povabljena.
Naj si kar postreže.
Potepuh potepuhu, kaj?
Kje sva ostala?
Lahko greva z vami na obisk h kronanim glavam Evrope?
Ali poznate katere? Mislite, to...
Nikoli ničesar ne počnem, preden ne pogledam v kristalno kroglo.
Greva noter.
Pojdiva, vama bom pokazal.
Tako. Tukaj.
Sedite.
Tako.
To je taista avtentična kristalna krogla,
katero sta uporabljala svečenika lsis in Oziris v starodavnem Egiptu,
v kateri je bil Kleopatri najavljen prihod Cezarja in Marka Antonija
in tako naprej in tako naprej.
Zapri oči, moj otrok, samo za trenutek,
da se boljše uskladiva z večnostjo.
Če ne poseževa v večnost, te stvari niso možne.
Tako je v redu.
Sedaj pa odpri oči in poglejva, kaj je v krogli.
Kaj vidim? Hišo z leseno ograjo
in stajo z vetrokazom,
na katerem so konji.
To je naša farma!
Tu je tudi ženska
v pikčasti halji. Zaskrbljenega obraza.
To je teta Ema.
Da, ime ji je Emilija.
Tako je. Kaj dela?
Ne vidim jasno....
Joka.
Nekdo jo je poškodoval.
Nekdo ji je zlomil srce.
Jaz?
Nekdo, ki ga ima zelo rada.
Nekdo, s katerim je dobra.
Nekdo, za katerega je skrbela, ko je bil bolan.
Ko sem imela ošpice, je cele noči prebedela ob meni.
Kaj sedaj dela?
Pa....
Kaj vidim?!
Daje roko na srce!
Pada na posteljo!
To je vse. Krogla je potemnela.
Mislite, da je zbolela?
- Takoj moram domov! - Kako? Kaj ne greš z mano?
Takoj moram k njej!
Toto! Greva!
Zbogom, profesor. Hvala za vse!
Pridi v zaklonišče, Silvester. Pripravlja se k nevihti.
In to zares k hudi, najhujši.
Ubogi otrok. Upam, da bo srečno prispela domov.
Pusti konje!
Kje je Hickory? Hickory!
Prekleto!
Orkan! Orkan!
Dorothy!
Vsi v klet!
Ne morem najti Dorothy! Zunaj je, v nevihti!
Sedaj je ne moremo iskati.
Skrijmo se vsi v klet! Pohitite!
Teta Ema!
Stric Henry!
Gotovo smo v srcu ciklona!
Gospodična Gulch!
Toto,
zdi se mi, da nisva več v Kansasu.
Gotovo sva za mavrico!
Sedaj zares vem, da nisva v Kansasu.
Ali si ti dobra ali hudobna čarovnica?
Kdo? Jaz?
Jaz sploh nisem čarovnica.
Jaz sem Dorothy Gale iz Kansasa.
Ali je to čarovnica?
Toto? Toto je moj pes.
Ne razumem. Poklicali so me Mezinci, ker je nova čarovnica
vrgla na hudobno Vzhodno čarovnico hišo.
Tukaj je hiša, ti pa stojiš tukaj.
To je vse, kar je ostalo od hudobne Vzhodne čarovnice.
Mezinci želijo izvedeti, ali si ti dobra ali hudobna čarovnica?
Sem ti že povedala, da nisem nobena čarovnica.
Čarovnice so stare in grde.
Kaj je bilo to?
Mezinci. Smejijo se, ker sem tudi jaz čarovnica.
Jaz sem Glinda, Severna čarovnica.
Res?
Oprostite, ampak,
še nikoli nisem slišala za lepo čarovnico.
Samo hudobne čarovnice so grde.
Mezinci so srečni, ker si jih rešila hudobne Vzhodne čarovnice.
Oprostite, ampak, kdo so Mezinci?
Majhno ljudstvo, ki živi v deželi Mezincev.
Ti si njihova junakinja.
Je že v redu. Pridite ven in se ji zahvalite.
Pridite ven, pridite ven, kjerkoli že ste.
Spoznajte mlado damo, ki je padla z zvezde.
Padla je z neba, pala od daleč,
z zvezde, ki jo imenuje Kansas,
z zvezde, ki jo imenuje Kansas.
Prinaša vam dobre novice,
Ali niste slišali,
ko je padla s Kansasa?
Zgodil se je čudež.
To ni bil čudež. Poglejte, kaj se je zgodilo:
Vzdignil se je veter in zajel hišo.
polkne so zaškripale, okna odpadla,
tedaj pa je radovedna čarovnica
na metlo sedla in z vetrom pojezdila.
Kaj se je takrat zgodilo, nas je vse razveselilo.
Hiša se je vzdignila, kuhinja premaknila,
na glavo čarovnice naravnost se zrušila
in tako je hudobna čarovnica slabo končala.
Hiša se je vzdignila, kuhinja premaknila,
na glavo čarovnice naravnost se zrušila
in tako je hudobna čarovnica slabo končala.
Od nje ni ostalo ničesar,
nekoč pa bila je hudobna čarovnica!
Prisrčno se ti zahvaljujemo
za vse, kar si storila.
Tako poponoma si jo ubila,
da se ti prisrčno zahvaljujemo.
Raznesite veselo novico: Hudobna čarovnica je zares mrtva!
Ding-dong! Čarovnica je mrtva! Katera čarovnica? Hudobna čarovnica!
Ding-dong! Čarovnica je mrtva!
Zbudite se, zaspanci, pomencajte oči, vstanite iz postelje!
Vstanite, čarovnica je mrtva!
Odšla je tja, kjer gredo tudi goblini, daleč pod zemljo.
Jupi! Zdaj pojmo, naj zvonovi zvonijo.
Ding-dong! Pojte vsi!
Naj vsi vedo: hudobna čarovnica je mrtva!
Kot župan Mezinčjega mesta
v okrožju dežele Oz
te pozdravljam s častmi,
vendar moram po zakonu ugotoviti...
- In videti! - Videti?
- Ali je ona! - Ali je?
Moralno, etično!
- Duhovno, fizično! - Absolutno, zagotovo!
Popolnoma in nesporno mrtva!
Kot preiskovalec potrjujem,
da sem jo temeljito pregledal.
Ona ni samo mrtva,
ona je zares in resnično mrtva!
To je Dan neodvisnosti
za vse Mezince in njihove potomce!
Pač!
Naj vsi slišijo veselo novico: stara hudobna čarovnica je končno mrtva!
Ding-dong! Čarovnica je mrtva! Katera čarovnica? Hudobna čarovnica!
Ding-dong! Čarovnica je mrtva!
Zbudite se, zaspanci, pomencajte oči, vstanite iz postelje!
Vstanite, čarovnica je mrtva!
Odšla je tja, kjer gredo tudi goblini, daleč pod zemljo.
Jupi! Zdaj pojmo, naj zvonovi zvonijo.
Ding-dong! Pojte vsi!
Naj vsi vedo: hudobna čarovnica je mrtva!
Me smo predstavnice Kluba Uspavanih
Kluba Uspavanih
in v imenu Kluba Uspavanih
ti želimo dobrodošlico v deželi Mezincev.
Mi predstavljamo Ceh Lizalcev
Ceh Lizalcev
in v imenu Ceha Lizalcev
ti želimo dobrodošlico v deželi Mezincev!
Dobrodošla v deželo Mezincev.
Od sedaj naprej boste zgodovina.
Zgodovina boste.
Poveličevali bomo vaše ime,
postavili vam bomo kip
v Galeriji slavnih!
Rekla si, da je mrtva!
Mrtva je njena sestra, hudobna Vzhodna čarovnica.
To je hudobna Zahodna čarovnica. Ona je še bolj hudobna.
Kdo je ubil mojo sestro, Vzhodno čarovnico?
Ti?
To je bila nezgoda! Nikogar nisem hotela ubiti.
Boš videla, kaj je nezgoda, mala moja!
- Pozabljaš na rdeče čeveljčke? - Čeveljčke, da!
Čeveljčke!
Ni jih!
Kje so čeveljčki? Kaj si storila z njimi?
Vrni mi čeveljčke, ali pa bom...
Prepozno. Tukaj so in tukaj bodo tudi ostali!
Vrni mi rdeče čeveljčke! Edino jaz jih vem uporabljati!
Ti jih ne potrebuješ. Vrni mi jih! Vrni mi jih!
Ne stori tega!
Verjetno so res čarobne, če si jih tako želi.
Ne vpletaj se, Glinda! Ker bom tudi tebe...
Tvoje moči na meni ne učinkujejo.
Odidi, da še na tebe ne pade hiša!
Dobro. Bom počakala na boljšo priložnost.
Kar pa se tebe tiče, mlada dama, zdaj ne morem razmišljati o tebi.
Raje pa se me izogibaj!
Sicer
bom ujela tebe, lepotička,
in tudi tvojega lepega psička!
Lahko vstanete, odšla je. Odšla je!
V redu je.
Lahko vstanete.
Kakšen smrad po žveplu!
V hudobni čarovnici si dobila sovražnico.
Čim prej greš iz Oza, tem boljše za tebe, draga moja.
Oh, vse bi dala, da bi lahko zapustila Oz.
Vendar, kako se naj vrnem v Kansas? Po isti poti ne morem nazaj.
Prav imaš. Edina oseba, ki ti lahko
pomaga, je veliki in čudoviti Čarovnik iz Oza.
Čarovnik iz Oza? Je on dober ali hudoben?
Zelo dober, no, zelo skrivnosten.
On živi daleč, v Smaragdnem mestuu.
Si vzela s sabo metlo?
Bojim se, da nisem.
Tedaj pa moraš peš.
Mezinci te bodo varno spremljali do meje.
In ne pozabi, nikoli si ne sezuj rdečih čeveljčkov,
sicer boš imela težave z Zahodno čarovnico.
Kje pa naj začnem?
Najboljše je začeti od začetka.
Hodi samo po cesti, tlakovani z rumeno opeko.
- Kaj pa če.... - Hodi samo po rumeni cesti.
- Zbogom! - Zbogom!
Opa!
Kako hitro tukaj ljudje prihajajo in odhajajo!
Hodi po rumeni cesti!
Hodi po rumeni cesti?
Hodi po rumeni cesti
Hodi, hodi, hodi, hodi po rumeni cesti!
Hodi po rumeni
Hodi po rumeni cesti
Greš k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza.
Če čarovniki so, potem je to on.
Ker, ker, ker, ker, ker
ker čarovnije, on dela čarovnije!
Greš k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza.
Hodi po rumeni cesti?
Hodi po rumeni...?
Kam sedaj?
Oprostite. Ta pot je zelo lepa.
Kdo je to rekel?
Toto! Strašila ne govorijo.
Tudi ta pot je prijetna.
Smešno.... Kaj ni prej kazal v drugo smer?
Ljudje seveda hodijo po obeh.
Vi ste kjub vsemu nekaj rekli? Ali niste?
Delate to namerno ali pa se ne morete odločiti?
To je moj problem, ne morem.
Nimam možganov,
samo slamo.
Kako potem lahko govoriš?
Nimam pojma.
No, nekateri ljudje brez možganov dosti govorijo, kajne?
Domnevam, da imate prav.
Nisva se še uradno spoznala.
Nisva.
Kako ste?
- Hvala, v redu sem. - Jaz pa se ne počutim ravno najboljše.
Dolgočasno je, zares, cel dan viseti na kolu.
Gotovo vam je neudobno. Zakaj ne pridete dol?
Da pridem dol? Poglejte, jaz....
Dovolite, da vam pomagam.
Res ste ljubeznivi. Zelo ljubeznivi.
Ne vem, kako bom...
Nisem ravno najpametnejši,
če pa izviješ žebelj, bi lahko skliznil na zemljo.
O, da!
Spet je odšel košček mene!
Ali vas to boli?
Ne, samo poberem in vrnem nazaj.
Kako čudovito je biti ponovno svoboden!
Ali sem vas prestrašil?
Mislila sem, da ste se poškodovali.
Nisem vas prestrašil?
Niste.
Tega sem se tudi bal.
Buu! lš! Buu!
Vidite? Tudi vrane se me ne bojijo.
Prihajajo z vseh strani, sedijo na njivi, jedo in se mi smejijo.
Samo zato, ker nimam možganov!
Kaj bi storili z možgani, če bi jih imeli?
Če bi imel možgane, bi lahko....
Lahko bi ugodno zapravljal čas, s cvetjem govoril,
se z dežjem dogovarjal.
Ko bi mi letele misli, bi se praskal po glavi,
ko bi le možgane imel!
Rešil bi vse probleme, ljudem vse dileme
in vse težave.
Lahko bi mislil, drugi Einstein bil.
Če bi imel možgane,
bi vedel, zakaj se
morje in obala sestaneta,
vedel bi, kar nisem vedel
in še bi razmišljal.
Ne bi več bil nihče in nič, z glavo iz slame,
srcem, polnim bolečine.
Življenje bi mi bilo srečen vrtiljak,
ko bi le možgane imel!
Čudovito!
Ko bi le to znalo naše strašilo v Kansasu!
- Krave bi se na smrt prestrašile! - Misliš?
- Kje je Kansas? - Tam, kjer jaz živim.
Zelo rada bi šla tja, zato grem zaprositi Čarovnika iz Oza,
da me vrne domov.
K čarovniku greš?
Misliš, da bi lahko dal meni možgane?
Ne vem.
Pa, tudi če ne more, nimaš kaj izgubiti.
- Točno. - No, mogoče je boljše, da ostaneš.
Preganja me hudobna čarovnica, tako da bi lahko nastradal.
Čarovnica?
Ne bojim se čarovnice! Ne bojim se nikogar!
Razen prižgane vžigalice.
Ne krivim te.
Vendar bi se soočil s celo škatlico, samo da bi dobil možgane!
Ne bom te obremenjeval, ker ničesar ne jem.
Ne bom zamočil, ker nimam možganov.
Ali me boš vzela s seboj?
Seveda te bom.
Hura! Greva k čarovniku!
- Nisi ravno dobro začel. - Se bom potrudil! Z vsemi močmi!
- V Oz? - V Oz!
Greva k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
Če čarovniki so, potem čarovnik je on.
Ker, ker, ker, ker, ker
ker čarovnije, on dela čarovnije!
Greva k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
Oh, jabolka!
Poglej!
Kaj delaš?
Dolgo sva hodila, zato sem postala lačna in...
Ali ste kaj rekli?
- Ona je lačna! - Ona je lačna!
Kako bi tebi bilo všeč, če bi nekdo s tebe nekaj pobiral?
Ojoj!
Vedno pozabljam, da nisem doma.
Pridi, Dorothy.
Menda ne želiš teh jabolk!
Hoćeš reči, da niso dobre?
Ne, ne. Samo to, da ona ne mara majhnih zelenih črvov!
Poslušaj ti!
Ti bom jaz pokazal, kako prideš do jabolk.
Uspel sem!
Postrezi si.
Pa to je človek!
Pločevinasti človek!
Da!
Poglej!
Ali ste kaj rekli?
Kantica z oljem.
Kakšna kantica?
Kantica z oljem?
Oh, tukaj je!
Kje vas naj najprej podmažem?
Rekel je usta.
Drugo stran.
Hvala Bogu, spet lahko govorim!
Podmažite mi roke in sklepe, prosim vas.
Tukaj.
Ali vas je bolelo?
Niti najmanj, to je čudovit občutek!
Tako dolgo sem držal sekiro.
Ojoj!
Kako ste ste se znašli v takšnem položaju?
Pred enim letom
sem sekal drva,
ko je začelo deževati.
Sredi udarca sem se zvil od rje.
In od takrat stojim tukaj.
No, zdaj ste v redu.
Joj, moj vrat....
V redu?
Potrkaj mi na prsa, če misliš, da sem v redu.
No, daj!
Fantastično!
Kakšen odjek!
Prazno je.
Pločevinar mi je pozabil vstaviti srce.
Nimate srca?
Nimam srca.
Ves sem prazen.
Ko človek srca nima, pravijo: dileme nima.
Ampak jaz jih imam,
ker bi hotel biti kot vsi,
samo, če bi imel srce.
Bil bi obziren in nežen, često sentimentalen.
V ljubezni in umetnosti
rad vrabce bi imel, fanta, ki s fračo strelja,
samo, če bi imel srce.
Zamislite me pod balkonom,
nad mano tihi glas
Kje si, Romeo?
Slišim trkanje
Kako sladko!
Občutil bi vse občutke, ljubosumnost, zvestobo,
vse to bi občutil.
Ostal mlad do jutra, zaklenil te noter,
samo, da imam srce.
- Je vse v redu z vami? - Še vedno sem malo zarjavel.
To je bilo čudovito!
Veste,
mogoče bi tudi vi lahko šli z nama v Smaragdno mesto
in zaprosili čarovnika, da vam da srce.
Kaj pa, če me čarovnik zavrne?
Pa ne bo!
Ne sme!
Prišli smo že tako daleč...
Ha, ha, ha, ha, ha. Vi temu pravite daleč?
Komaj ste začeli!
Pomagate mladi dami, gospodje?
Bodite čim dlje od nje,
ker bom s tabo napolnila blazino!
In ti!
Iz tebe bom naredila panj!
Se hočeš igrati, Strašilo?
Ogenj! Gorim, gorim!
Ne bojim se je.
Poskrbel bom, da čimprej prideš do čarovnika, pa če imam možgane ali ne!
Napolniti z mano blazino!
Prišla boš k čarovniku, pa če dobim srce ali ne.
Panj! Pa kaj še!
Samo poskusi naj!
Vidva sta najboljša prijatelja, ki sem jih do sedaj imela.
Čudno, zdi se mi, da vas od nekod poznam.
- Toda, to je nemogoče, kajne? - Nemogoče je.
Ni te bilo zraven, ko so me šivali.
Jaz pa sem tukaj zelo dolgo rjavel.
Ko bi se le spomnila.
No, to ni več pomembno,
ker se sedaj poznamo.
- Tako je! - Ker se sedaj poznamo.
Gremo v Oz!
Gremo k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
Če čarovniki so, potem čarovnik je on
Če čarovniki so, potem čarovnik je on.
Ker, ker, ker, ker, ker
ker čarovnije, on dela čarovnije!
Gremo k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
ta gozd mi ni všeč.
Temačen je in nevaren.
Ne vem, ampak,
mislim, da bo se še bolj stemnilo, preden se zdani.
Ali bomo srečali divje živali?
Mogoče.
Živali, ki jedo slamo?
Nekatere jedo, v glavnem pa so tukaj levi, tigri in medvedi.
- Levi? - Tigri?
In medvedi!
Levi in tigri in medvedi, joj!
Levi in tigri in medvedi!
Joj!
Levi in tigri in medvedi! Joj!
Roke v zrak!
Kdo od vas bo prvi?
Boril se bom z obema.
Boril se bom z eno šapo za hrbtom.
Stoječ na eni nogi!
Boril se bom z zavezanimi očmi!
Kaj, sekiro nad mene?
Priplazil bi se? Kajne?
- Izgini! Pusti nas pri miru. - Kaj je? Ste se prestrašili?
Prestrašili?
Kašen rok trajanja pa imaš, Pločevinko?
Vstani in se bojuj, pločevinasta kanta!
Roke v zrak, obešena vreča sena!
To pa je že osebna žalitev.
Vstani in mu pokaži.
Zakaj pa mu ti ne pokažeš?
Komajda ga poznam.
Ti bom že pokazal, prepirljivec!
Sram te naj bo!
Zakaj si me udarila? Nisem ga niti ugriznil!
Si pa poskusil.
Napadel si strašilo, povrhu vsega pa napadaš tudi psičke!
Zato me še ni bilo potrebno udariti.
Ali mi teče iz nosa kri?
Seveda ne teče.
Toliko hrupa za prazen nič!
Kaj drugega pa pričakuješ, ko napadaš slabotne od sebe?
Ti si en navaden strahopetec.
Prav imaš, jaz sem strahopetec!
Sploh nisem pogumen.
Bojim se lastne sence.
Poglej moje podočnjake.
Že več tednov nisem zaprl oči.
Kaj ne šteješ ovčk?
Nič ne pomaga. Tudi njih se bojim.
To je pa grozno.
Mogoče bi čarovnik tudi njemu lahko pomagal?
Zakaj pa ne bi?
Pridi z nami.
Gremo k čarovniku. On išče srce.
- In on možgane. - Tebi bi lahko dal pogum.
Kaj vas ne bi bilo sram družbe strahopetnega leva?
Mene bi.
Seveda ne bi.
Res lepo od vas.
Moje življenje je postalo nevzdržno.
Vse bo še v redu.
Čarovnik bo vse to uredil.
To vse me že tako dolgo muči.
Moram vam povedati, kako se počutim.
Pa daj!
Zelo žalostno je, ko si že rojen kot slabič
Ničesar si ne upaš, nimaš žara
lahko pa bi bil srčen, bil bi lev in ne miš,
samo, če bi bil pogumen.
Zanikati pa se ne da, da poguma tu ni,
česar pa si ne zaslužim!
- Pogumen bom kot čarovnik. - Jaz pa nežen kot sapica.
Pameten kot rektor.
Ko bo čarovnik z nami končal,
bom gotovo imel možgane.
- Jaz pa srce. - Dom.
Pogum!
Gremo k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
Če čarovniki so, potem čarovnik je on
Ker, ker, ker, ker, ker,
ker čarovnije, on dela čarovnije!
Gremo k čarovniku, čudovitemu Čarovniku iz Oza!
Niste poslušali mojega opozorila?
Tem slabše za vas!
Zdaj pa bom poskrbela za vas!
Ko dobim nazaj rdeče čeveljčke,
mi v Ozu nihče ne bo enak!
In sedaj, lepotci moji,
nekaj z malo strupa!
Malo strupa!
Strupa, prijetnega očesu in nežnega vonja.
Mak....
Mak!
Mak jih bo uspaval.
Zaspite....
Zdaj bodo zaspali.
Tam je Smaragdno mesto!
Skoraj smo že prispeli. Končno! Končno!
Čudovito je, kajne? Točno tako, kot sem si ga predstavljala.
Samo mogočen čarovnik lahko živi v takšnem mestu.
Kaj še čakamo?
- Ničesar. Pohitimo! - Tecimo!
Dajmo, dajmo!
Pohitite!
Poglejte!
Dajmo!
Poglejte! Kako je lepo!
Smaragdno mesto!
Kaj se dogaja?
Kaj je?
Ne morem več teči, zelo sem zaspana.
Daj, te bomo nosili.
Ne, prosim, ne.
Malo se moram spočiti.
Kje je Toto?
Sedaj ne moreš počivati!
Ne jokaj, boš ponovno zarjavel!
Če dobro premislim, nam majhen počitek ne bi škodil.
Ne začni še zdaj ti!
Morali bomo nositi Dorothy.
Mislim, da ne morem, lahko pa poskusimo.
Poglej zdaj njega. Grozno!
Pomagaj mi.
Grozno!
Sploh je ne morem premakniti. To je zagotovo čarovnija.
Od hudobne čarovnice! Kaj naj storimo?
Na pomoč! Na pomoč!
Brez pomena kričiš.
Nihče te ne bo slišal. Na pomoč! Na pomoč!
Na pomoč!
Sneži!
Ne, ne sneži.
Kljub vsemu sneži!
Mogoče bo to pomagalo.
Ne, ne bo pomagalo.
Pomaga!
Dorothy, prebudila si se!
Kako neobičajno vreme.
Poglej, ponovno je zarjavel.
- Dodaj mi kantico z oljem! - Tukaj.
- Zarjavel je. - Tukaj.
- Podmaži ga. - Hitro!
K vragu!
Vedno nekdo pomaga tej mali.
S čeveljčki ali brez, dovolj sem že močna.
Naj se me pazijo.
Gremo od tod.
Smaragdno mesto je bližje in lepše kot kdajkoli!
Pridite iz gozda, pridite iz teme,
noč se dviga.
Sonce sveti, stopite na svetlo
in samo nadaljujte do najslavnejšega mesta
na zemlji in nebu.
Zaustavite dih, zaustavite srce,
upajte na najboljše.
Pojdite do vrat in potrkajte.
V Smaragdno mesto, s hitrostjo strele!
Pridite iz gozda, pridite iz teme,
noč se dviga.
Sonce sveti, stopite na svetlo,
pojdite do vrat in
potrkajte.
Potrkajte!
Kdo je pozvonil?
- Mi! - Kaj ne veste brati?
- Kaj? - Tam vam piše.
- Kje? - Na vratih!
Tam, pred vašim nosom!
"Zvonec ne dela.
Prosim, potrkajte. "
Tako je že boljše!
S kakšnimi dobrimi nameni pa prihajate?
Želimo videti čarovnika.
Čarovnika?
Nihče ne more videti Velikega Oza!
Nihče ga še nikoli ni videl.
Tudi jaz ga še nisem videl.
Kako pa potem veš, da sploh obstaja?
Zato, ker....
Samo čas mi jemljete!
Ampak, prosim vas, gospod,
jaz ga moram videti. Poslala me je dobra Severna čarovnica.
Dokaži!
Obute ima rdeče čeveljčke, ki jih je dobila od nje.
Zares jih ima obute.
Glej, glej, glej!
Zakaj mi tega nisi takoj povedala?
To pa je povsem druga zgodba.
Vstopite!
Kočijaž!
Pa ravno kočijo potrebujemo. Peljala vas bo kamorkoli po mestu.
- Ali nas boste odpeljali k čarovniku? - Čarovniku? Čarovniku? Pa....
Bom, seveda. Vendar se boste najprej
malo uredili.
Najlepša hvala!
Tako dolgo smo potovali, da smo povsem neurejeni....
Kakšen konj pa je to?
- Še nikoli nisem videla kaj podobnega. - In tudi nikoli več ne boš.
Samo en takšen konj obstaja.
To je konj različnih barv, o katerem ste že zagotovo slišali.
Ha-ha-ha! Ho-ho-ho!
In nekoliko tra-la-la
Smejemo se cel dan v veseli deželi Oz!
Cvrč, cvrč, cvrč!
In nekoliko la-di-da
Črički čričkajo že cel dan v veseli deželi Oz!
Vstanemo ob enajstih, delamo ob dvanajstih,
ura za kosilo, končamo ob dveh.
Kakšna zabava!
Ha-ha-ha! Ho-ho-ho!
In nekoliko tra-la-la
Smejemo se cel dan v veseli deželi Oz!
Ha-ha-ha! Ho-ho-ho!
Ha-ha-ha-ha-ha!
Smejemo se cel dan.
OPERI IN SKRTAČI d.o.o.
V veseli deželi Oz.
Malo tu, malo tam,
nekaj novih bilk,
tako ostanete mladi v veseli deželi Oz.
Poliramo tu, poliramo tam,
beli od pločevine ali bronze,
tako ostanete mladi v veseli deželi Oz.
Jezo spreminjamo v nasmešek!
Ali prilagajate obleko k barvi očesa?
Zabava!
Sek sem, sek tja,
tudi najbolj grobi kremplji
postanejo mehki v veseli deželi Oz.
Smejemo se cel dan v veseli deželi Oz.
Smejemo se cel dan! Ha-ha-ha! Ho-ho-ho!
V veseli deželi Oz!
Kdo je to?
Čarovnica!
Do sem nas je spremljala.
"Predaj se, Dorothy. "
Dorothy? Kdo je Dorothy?
- Čarovnik bo vse pojasnil. - K čarovniku!
Kaj bomo sedaj?
Raje pohitimo do čarovnika.
Dobro, dobro, v redu. Vse je v redu.
Takoj se ustavite!
V redu je. Vse je v redu!
Veliki in močni Oz ima vse pod kontrolo.
Upajmo.
Lahko greste vsi domov! Nič ne skrbite.
Vrnite se domov. Pojdite, pojdite.
Pojdite domov.
Mi štirje želimo takoj videti čarovnika!
Po njegovem ukazu ga ne more nihče videti. Nihče, na noben način!
Zelo pomembno je, da ga vidimo.
Posebej za to priložnost sem si dal delati trajno.
Nihče ga ne more videti!
Ampak to je Dorothy!
Čarovničina Dorothy?
To pa vse spremeni.
Počakajte tukaj. Takoj vas bom najavil.
Ali ste slišali? Takoj.
- Kot da že imam možgane! - Jaz pa že slišim svoje srce.
Za večerjo bom že doma.
Jaz pa bom kralj živali.
Naj živi kralj!
Ko bi bil kralj živali vseh,
ne kraljica,
niti vojvoda,
al' princ,
noša bi kraljevska mi bila.
Svila,
ne bombaž,
niti štof.
Vsem bi ukazoval, ribam in perjadi.
Rikal bi!
Rikal!
S kraljevskim rikom.
Ko s petami bi udaril, stebla bi klecnila,
planine se poklonile, biki polegli,
vrabci bi se vsi sklonili.
Če bi jaz,
če bi jaz bil kralj,
Zajčki bi mi se vsii po vrsti priklanjali,
hrčki pred menoj se sklanjali.
Četudi bil bi strog,
pravičen bi pa bil
za svoje podložnike.
Če bi,
če bil bi kralj,
navaden kralj.
Če bil bi kralj vsega, kar je moje.
Kralj
vsega, kar je moje!
Vaša visokost, tedaj se ne bi ničesar bali, mar ne?
Nikogar in ničesar!
- Tudi nosoroga ne? - Niti nosa niti roga!
- In nilskega konja? - Niti konja niti Nila!
- In slona, denimo? - Niti slona, denimo!
- Kaj pa dinosavra? - Pokazal bi mu, kdo je glavni.
- Kako? - Kako?
Bil bi pogumen!
Kaj ločuje kralja od sužnja? Pogum!
Zaradi česa se prapor vije? Pogum!
Zakaj slon juriša
v megli, v mraku?
Zakaj kenguru svojo torbo varuje? Pogum!
Zakaj je sfinga sedmo svetovno čudo? Pogum!
Zakaj zarja pordeči?
Pogum!
Zakaj je pes hud?
Zakaj je nekdo poštar?
Kaj to oni imajo, jaz pa ne?
- Pogum. - Brez strahu to ponovi!
Odidite, vam pravi čarovnik!
Da odidemo?
Videti je, da smo zastonj prevalili tako dolgo pot.
Pa tako sem se veselila.
Mislila sem, da bom kmalu lahko odšla domov.
Ne jokaj, poskrbeli bomo, da boš videla čarovnika.
Bomo.
Teta Ema je bila tako dobra,
jaz pa tega nisem znala ceniti.
Pobegnila sem od hiše in ji zlomila srce.
Profesor je rekel, da je bolana.
Mogoče umira.
Za vse sem jaz kriva!
Tega si nikoli ne bom mogla oprostiti.
Nikoli, nikoli, nikoli!
Prosim te, ne jokaj več.
Nekako te bom odvedel do čarovnika.
Tudi jaz sem nekoč imel teto Emo.
Stojte.
Ravnokar sem pomislil: meni se ravno ne da iti k čarovniku.
Počakal vas bom zunaj.
- Kaj je? - Ponovno se je prestrašil.
Ampak, čarovnik ti bo dal pogum.
Bojim se ga zaprositi!
Potem ga bomo mi zaprosili.
Jaz bi kljub vsemu raje počakal zunaj.
Zakaj? Zakaj?
Ker me je strah!
- Kaj se je zgodilo? - Nekdo me je povlekel za rep!
Sam si se povlekel za rep.
Gremo!
Pristopite!
Povejte mi, ko bo končano!
Poglejte! Poglejte!
Hočem domov!
Jaz sem Oz,
veliki in mogočni čarovnik!
In kdo ste vi?
Kdo ste vi?
Oprostite,
Jaz sem Dorothy.
Majhna in poslušna deklica.
Prišli smo vas prosit....
Tišina!
Tako se bojim!
Veliki in močni Oz
ve, zakaj ste prišli.
Pristopi,
pločevinasti človek!
Od mene si drzneš zahtevati srce?!
Ti zveneč, klepetav, zarjavel
kup odpada!
Da, gospod.
Da, Vaša visokost.
Poglejte,
ni dolgo tega, ko smo hodili po rumeni cesti....
Mir!
In ti, Strašilo
drznil si si zaprositi za možgane!
Ti, bodičasta bala živalske hrane!
Da, Vaša visokost.
Hočem reči: Vaša čarovnost!
Nehaj!
In ti, lev....
No?!
Sram vas naj bo,
ker ga tako strašite. Prišli smo, da bi nam pomagali.
Utihni,
klepetulja!
Velikodušni Oz vam bo vsem uslišal prošnje.
Kaj? Kaj je rekel?
Kaj je rekel?
Vendar se morate najprej dokazati
in opraviti eno majhno nalogo.
Prinesite mi metlo hudobne Zahodne čarovnice.
Ampak, če jo hočemo prinesti, jo bomo morali ubiti!
Prinesite mi metlo
in takrat vam bom izpolnil želje.
Pojdite.
Kaj pa, če nas ona prej ubije?
Rekel sem, pojdite!
ZAČARAN GOZD ČAROVNIČIN DVOREC
ČE BI JAZ BIL TI, BI SE VRNIL
Če bi jaz bil ti, bi se vrnil.
Mislim, da je ta gozd poln duhov.
Smešno!
Duhovi? Res si smešen!
Ti torej ne verjameš v duhove?
Ne, le....
Ali si v redu?
Jaz verjamem v duhove.
Verjamem, verjamem!
Jaz verjamem v duhove. Verjamem, verjamem, zares verjamem!
Še bolj boš verjel, ko te dobim v pest!
Odleti po malo in njenega psa.
Z ostalimi delaj, kar hočeš, njo pa mi privedi živo in zdravo.
Brez težav. Obljubim.
Sem že poslala majhnega insekta, da jih onesposobi za borbo.
Posebej pazi na rdeče čeveljčke. Njih si najbolj želim.
Zdaj pa pojdi. Odleti!
Prinesi mi malo in čeveljčke!
Na pomoč! Na pomoč!
Odidite!
Toto! Toto! Na pomoč!
Na pomoč! Na pomoč! Na pomoč!
Kaj so ti storili?
Odtrgali so mi noge in jih vrgli tja.
Odtrgali so mi prsa in jih vrgli tja.
To vse si ti.
Zares te je vsepovsod.
Ne stoj, ampak me napolni! Moramo najti Dorothy.
Poglejmo....
Kakšen krasen psiček!
In ti, draga moja,
kakšna nenadejana čast!
Res lepo od tebe, da si me prišla obiskat.
Kaj nameravate storiti z mojim psom? Vrnite mi ga!
Vse ob svojem času, lepotica.
Vse ob svojem času.
Prosim vas, vrnite mi mojega psa!
Bom, bom.
Vendar mi daj še prej te čeveljčke.
Ampak, dobra Severna čarovnica mi je rekla, da jih naj ne dam.
Če pa je tako....
Vrzi tega psa v reko!
Ne! Vzemite vaše stare čeveljčke, meni pa vrnite Tota.
Tako se govori, dobra mala deklica.
Vedela sem, da boš prišla k pameti.
Žal mi je, tega nisem storila jaz. Lahko kljub temu dobim Tota nazaj?
Ne! Kako sem neumna, da se tega nisem spomnila pravi čas.
Čeveljčkov ti ne morem sezuti,
dokler si živa.
Vendar me to ne skrbi. Skrbi me, kako naj to storim.
To moram narediti pazljivo, počasi,
ker bo sicer čarovnija izginila.
- Beži, Toto! Beži! - Ujemi ga, ti cepec!
Beži, Toto!
Pobegnil je, pobegnil!
On je, ti pa že ne boš!
K vragu še ti in tvoj pes!
Po nepotrebnem mi delaš probleme,
vendar bo tudi temu kmalu konec.
Vidiš?
Toliko časa ti je še preostalo.
Ne ravno dolgo, lepotica. Ne ravno dolgo!
Ne morem večno čakati na te čeveljčke.
Strah me je.
Zelo se bojim, teta Ema! Zelo se bojim.
Kje si, Dorothy?
To sem jaz, tvoja teta Ema.
Povsod te iščemo. Kje si?
Tukaj sem, v Ozu, teta Ema.
Čarovnica me je ujela.
Poskušam se vrniti domov.
Ne odhajaj, teta Ema!
Strah me je!
Vrni se!
"Teta Ema, teta Ema! Vrni se! "
Ti bom že dala teto, ti moja lepotica!
Glej! Pa to je Toto.
Odkod on?
Kaj vam ni jasno?
Prišel je, da nas odvede k Dorothy!
Gremo, fantje!
Upam, da bom zdržal.
Upam, da bo tvoj rep zdržal.
Kaj je to?
Grad hudobne čarovnice.
- Kaj je Dorothy v tej strahoti in grozi? - Zmrznem že ob sami pomisli na to.
- Moramo jo rešiti. - Ne jokaj.
Zraven nimamo nobene kantice, ti pa že zdaj kar precej škripaš.
Kdo so ti?
- Načrt imam, kako bomo vstopili v grad. - Super, on ima načrt.
- Ti boš naš vodja. - Da.
- Jaz? - Da, ti.
- Jaz jo bom moral rešiti? - Točno.
To bom naredil za Dorothy.
Ne glede na hudobno čarovnico.
Ne glede na stražo. Raztrgal jih bom.
Mogoče ne bom preživel, vendar grem vseeno noter.
- Moram vas samo nekaj zaprositii. - Kaj pa?
Da me poskušate odgovoriti od tega!
Ne prihaja v poštev!
- Čakajte! - Pojdi!
Imam drugo idejo.
Ne mislite, da ni spodobno priti nenajavljen?
Kam sedaj?
Tjale!
Čakaj. Najprej se prepričajmo. Dorothy, ali si tu notri?
To smo mi.
Da!
Da, sem, tu sem! Zaklenila me je.
Moramo odpreti vrata.
Pohitite, pohitite!
Peščena ura je že skoraj stekla!
Umakni se!
Vedela sem, da boste prišli. Vedela sem!
Pohitimo! Ne moremo izgubljati časa.
Kaj, že greste domov?
Ne pride v poštev.
Moja majhna zabava se je komaj začela!
Ujeti smo v past!
Ne poškodujte jih takoj.
Najprej jim pokažite, kaj jih še čaka!
Ujemite jih, ujemite jih!
Ujemite jih, norci!
Zaustavite jih! Ujemite jih!
Zdaj jih ujemite!
Vi pojdite po tej poti, vi pa po tej!
Pohitite!
Kam pa sedaj?
Tukaj! Gremo!
Nazaj!
Imam vas!
Vse se enkrat povrne!
Mislili ste, da ste me nafarbali?!
Naj ona najprej vidi, kaj se bo zgodilo z ostalimi!
In njenemu garjavemu psu!
Malo ognja, Strašilo?
Na pomoč! Gorim! Gorim!
Pusti to vodo!
Kaj si storila, smrklja!
Topim se! Topim!
Kakšen svet!
Kdo bi si mislil, da bo ena takšna deklica, kot si ti,
uspela uničiti mene!
Poglejte! Poglejte!
Izginjam!
Mrtva je! Ti si jo ubila!
Nisem hotela.
Zares, nisem.
On se je prižgal....
Naj živi Dorothy! Hudobna čarovnica je mrtva!
Naj živi Dorothy!
Hudobna čarovnica je mrtva!
Metla!
- Jo lahko vzamemo? - Samo izvoli.
Hvala vam od srca.
Sedaj lahko rečemo čarovniku, da je hudobna čarovnica mrtva.
Hudobna čarovnica je mrtva!
Ne morem verjeti lastnim očem!
Zakaj ste se vrnili?
Storili smo, kar ste zahtevali od nas.
Prineslii smo vam metlo hudobne čarovnice.
Stopili smo jo!
Uničili da ste jo, kaj? Pa ste res domišljavi.
Da, smo.
Zdaj pa vi izpolnite svojo obljubo.
Počasi, počasi!
Najprej moram malo razmisliti.
Pridite ponovno jutri.
Jutri?
Jaz hočem takoj domov!
Imeli ste dovolj časa za razmišljanje!
Ne izzivaj jeze mogočnega čarovnika!
Rekel sem jutri pa pika.
Če bi bili mogočni, bi držali svojo besedo!
Kaj, drzneš si kritizirati velikega Oza?!
Nehvaležneži!
Bodite srečni, da vas bom sprejel jutri
in ne čez dvajset let!
Veliki Oz je povedal svoje.
Ne obračaj pozornosti na človeka izza zastora.
Veliki Oz je povedal svoje.
Kdo ste vi?
Torej, jaz sem veliki in mogočni Čarovnik iz Oza.
Vi?
Ne verjamem vam!
Ampak, to je res. Razen mene ni drugega čarovnika.
Prevarant!
Točno, jaz sem prevarant.
Vi ste zelo hudoben človek!
Nisem, draga. Jaz sem dober človek,
vendar zelo slab čarovnik.
Kaj pa vaše obljube? Srce za Pločevinka
in pogum za Strahopetnega leva?
Možgani za Strašilo?
Vsakdo lahko ima možgane. To je zelo razširjeno blago.
Vse, kar hodi po zemlji
in plava po morju, ima možgane.
Tam, od koder sem jaz obstajajo veučilišča,
kjer se ljudje izobražujejo, kjer postanejo misleci.
Tam mislijo globoke misli, pa vendar nimajo več možganov od tebe.
No, imajo pa nekaj drugega. Diplomo.
Zatorej, v skladu z vsemi mojimi pooblastili
ti v imenu Universitatus Committeeatum E Pluribus Unum,
dodeljujem
častni doktorat in te razglašam Dr. Pam.
Dr. Pam?
Doktorjem Pametologije.
Vsota kvadrata nad katetama
je enak kvadratu nad hipotenuzo.
O, čudovito! Sjajno!
Zares imam možgane!
Kako naj se vam zahvalim?
Kar pa se tebe tiče, dragi prijatelj,
ti si žrtev napačnega razmišljanja.
Samo zato, ker bežiš pred nevarnostjo, misliš,
da nimaš hrabrosti. Ti pravzaprav mešaš pogum in modrost.
Tam, od koder sem jaz, imamo ljudi, katere imenujemo "heroji".
Enkrat letno vzamejo svoj pogum iz naftalina
in paradirajo po ulicah.
Niso nič bolj pogumni od tebe,
imajo pa nekaj, česar ti nimaš: odlikovanje.
Zato ti
za izjemno srčnost, katero si pokazal
v boju s hudobnimi čarovnicami,
podeljujem Orden trikratnega križa.
Sedaj si pripadnik Legije pogumnih.
Ne vem, kaj bi rekel.
Ti pa, dragi pločevinasti prijatelj, želiš srce.
Moral bi biti srečen, ker ga nimaš.
Srca sploh niso praktična. Lahko se zlomijo.
Jaz pa kljub vsemu želim srce.
Tam, od koder sem jaz, obstajajo ljudje, ki stalno delajo dobra dela.
Imenujejo jih....
dobrotniki. Nimajo več srca od tebe,
imajo pa nekaj, kar ti nimaš. Zahvalo.
Zatorej, v znak priznanja za tvoja dobra dela
ti z zadovoljstvom dodeljujem to zahvalo
kot majhen dokaz naše zahvalnosti.
In zapomni si, prijatelj,
ne sodi svojega srca po tem, koliko ti ljubiš,
temveč po tem, koliko te drugi ljubijo.
Bije!
Poslušajte! Bije!
Poglej, kaj piše na mojem odlikovanju: "Pogum! "
A ni to resnica!? A ni to resnica!?
Čudovito!
Kaj pa je z Dorothy?
Ja, kaj pa je z Dorothy?
Da, zdaj pa pride vrsta na Dorothy.
Mislim, da v tej vreći ni ničesar za mene.
Moram sprejeti usodno odločitev.
Edina rešitev je, da jo jaz sam odvedem nazaj v Kansas.
Ali boste? Ali boste zmogli?
Ali ste dovolj močni za to?
Otrok moj, zadela si me v živec!
Jaz osebno prihajam iz Kansasa.
Rojen sem in odrasel v divjini.
Pilot nad piloti balona v Čudežni karnevalski skupini,
vse dokler se nekega dne sredi do sedaj še nevidene točke v stratosferi,
katere si do sedaj nihče ni upal izvesti,
ni zgodil nesrečen fenomen:
moj balon se ni vrnil nazaj.
Ni?
Vas je bilo strah?
Mene? Jaz sem se smrti smejal v obraz,
izzival usodo! Okamenel sem od strahu!
Naenkrat pa je veter spremenil smer
in balon se je spustil v to čudovito mesto,
kjer so me takoj sprejeli kot Oza, čarovnika nad čarovniki.
Težki časi so bili, zato sem službo sprejel
vendar sem balon za vsak primer zadržal, če bi moral kdaj pobegniti.
In v tem balonu se bova, Dorothy,
ti in jaz vrnila v domovino, v najin E Pluribus Unum.
Prijatelji. Moji prijatelji!
To je mogoče najboljša točka, katero je kdajkoli kdo videl,
kakršnakoli že je.
Jaz, vaš čarovnik nad čarovniki,
se pripravljam vreči na delo,
tehnično še nepreizkušeno potovanje
v zunanje sloje stratosfere,
kjer se bom posvetoval,
pogovarjal in na splošno družil s svojimi kolegi.
Razglašam, da do moje vrnitve,
če sploh bo,
Strašilo, silnih možganov,
vlada deželi.
V tem mu naj pomaga Pločevinko z velikim srcem
in Lev z veliko poguma.
Poslušajte jih, kot bi poslušali mene.
Hvala vam.
Toto, vrni se!
Počakajte me, takoj se vrnem.
Zaustavite psa!
To je nedopusten postopek. Absolutno nedopusten!
Pokvarila si ta trenutek!
Vrnite se! Vrnite se!
Ne odhajajte brez mene! Vrnite se!
Ne morem. Ne znam upravljati s to napravo.
Zbogom, ljudje.
Zbogom!
Sedaj pa se ne bom nikoli vrnila domov!
Ostani z nami Dorothy.
Mi te imamo radi
in ne želimo, da odideš.
To je lepo od vas,
vendar to nikoli ne bo Kansas.
Teta Ema se gotovo niti ne sprašuje več, kaj je z mano.
Strašilo! Kaj naj naredim?
Poglej!
Tukaj je nekdo, ki ti lahko pomaga!
Ali mi boste pomagali?
Ti ne potrebuješ več moje pomoči.
Ves ta čas si imela moč, da se vrneš nazaj domov.
Da?
Zakaj ji niste tega že prej povedali?
Nikoli mi ne bi verjela. To je morala sama ugotoviti.
Kaj si se naučila, Dorothy?
Mislim, da...
Da ni dovolj samo želeti videti teto Emo in strica Henrya,
in da naslednjič, ko bom sledila svojim željam,
najprej pogledam po svojem dvorišču.
Če jih tam ne najdem,
potem jih tudi nikoli nisem izgubila.
Imam prav?
Imaš.
To pa je zelo lahko! Tega bi se tudi jaz lahko spomnil.
Jaz pa začutil.
To je morala sama ugotoviti.
Trikrat potrkaj s petami in čarovni čeveljčki te bodo odnesli domov.
- In Tota? - In tebe in Tota.
- Takoj zdaj? - Kadarkoli želiš.
O, Bog!
Pa to je prelepo, da bi bilo resnično!
S težkim srcem se poslavljam od vas.
Tako rada vas imam, vse.
Zbogom, Pločevinko.
Ne jokaj,
ker boš zarjavel.
Tukaj. Tvoja kantica z oljem.
Zbogom.
Zdaj vem, da imam zares srce,
ker je strto.
Zbogom, Lev.
Vem, da ni lepo,
vendar bom pogrešala tvoje cviljenje, ko si bil še strahopetec,
preden si postal pogumen.
Nikoli ne bi postal pogumen, če ne bi bilo tebe.
Mislim, da te bom najbolj pogrešala.
Ali si pripravljena?
Poslovi se, Toto.
Pripravljena sem.
Zapri oči,
trikrat potrkaj s petami
in v sebi reči:
"Doma je najlepše".
Prebudi se, draga.
Draga Dorothy, to sem jaz, teta Ema.
Teta Ema, to si ti!
- Da, draga. - Je kdo doma?
Prišel sem mimo, ker sem slišal, da je mala padla...
Videti je, da je z njo vse v redu.
Na glavi ima veliko buško.
Mislili smo, da naju bo zapustila.
Ampak, jaz vaju sem zapustila!
Dan za dnem sem se posušala vrniti.
Je že v redu, pomiri se....
Imela si grde sanje.
Ali se me spomniš,
starega prijatelja Hunka?
In mene,
Hickorya?
Menda me nisi pozabila?
To niso bile sanje.
To je bil kraj.
In ti in ti in ti,
vsi vi ste bili tam.
Ampak, to ni mogoče.
Sanjamo dosti neumnih sanj....
Ne, teta Ema, to je bil resničen kraj.
Včasih ni bilo vse prijetno,
no, v glavnem pa je bilo prelepo.
Kakorkoli je že bilo, jaz sem vsem govorila, da hočem domov.
In poslali so me domov.
Zakaj mi nihče ne verjame?
Seveda ti verjamemo.
Ni pomembno. Zdaj sva doma, Toto.
Doma!
V svoji sobi sem
in vi ste zraven mene.
Nikoli več ne bom odšla od doma, nikoli več,
ker vas imam vse rada.
Teta Ema....
Doma je najlepše!
Podnapisi: Edenpač (jaz)